- Jeg har ikke hele dagen. - Jeg kan ikke, pappa.
Jeg har ikke hele dagen, gutt.
- Kom igjen, gutt. - Hjelp!
Du kan klare det.
Beveg armene. Spark med beina.
Du kan klare det.
Kom igjen!
Du prøver jo ikke!
Du må klare dette selv!
Jeg forestilte meg at jeg hadde havnet hos feil familie ved fødselen.
Og at min virkelige familie lengtet etter meg et sted i verden.
Fra min fars synspunkt -
- var min fiasko som svømmer bare den første av mange fiaskoer.
Jeg kunne ikke snakke rent, ikke sitte pent.
Jeg fikk aldri venner når vi flyttet til en ny, kjedelig by.
I meg gjenkjente faren min et mislykket liv.
Sitt eget.
Da jeg kom inn på college trodde faren min at det var en feil.
Da jeg droppet ut et år senere ble han ikke overrasket.
Quoyle!
Er ikke jobben stimulerende nok?
Nei ... Jeg mener jo. Dette er den beste jobben jeg noensinne har hatt.
Famlende ble jeg voksen, og lærte å skille følelsene mine fra livet mitt.
Ikke å regne med noe.
Jeg vente meg til å være usynlig.
Inntil en la merke til meg.
La oss kjøre.
Våkn opp. Kjør!
- Hva heter du? - Quoyle.
- Er alt i orden med deg? - Jeg er skrubbsulten. Enn du?
Jeg selger tyverialarmer.
Gjør du? Det må være spennende.
Jeg er typograf. Jeg jobber på "Poughkeepsie News".
Du har ikke rørt maten din.
Hva synes du da?
Du vil gifte deg med meg, ikke sant?
Den er 20.05. Skal vi si at vi knuller før kl. 22?
Å gud. Det var den største inntil nå.
Jeg blir alltid sulten etter et knull. Jeg forbrenner vel en masse kalorier.
- Du bor i et høl, Quoyle. - Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Gnage, gnage, lille mus.
Hva sa legen?
Hvis jeg får strekkmerker saksøker jeg ham.
Petal, er alt i orden?
Petal, du er den eneste kvinnen jeg noensinne har elsket.
Hvordan lager man en "Alabama Slammer"?
- Hvor er du, kjære? - I Alabama. Derfor.
Sjekk oppskriften i "Mr. Boston".
Kom hjem, så skal jeg lage en til deg.
Herregud. Glem det. Gi meg en vodka.
Det går bra, Bunny.
- Har vennen din gått? - "Vennen" min?
Pokker.
Ikke gjør det! Ikke rør meg.
Slutt å gjøre alt mulig. Du sniker deg rundt, rydder opp ...
Hør her. Det funker ikke.
Finn deg en kjæreste.
Jeg vil ikke ha en kjæreste. Jeg vil ha deg.
Synd for deg.
Kommer du hjem til middag?
- Bunny savner deg. - Hei, Petal.
- Petal må stikke nå. - Så fin den er.
- Her. Det er den også. - Takk.
Den er nydelig.
Pokker ta!
- Unnskyld. - Det gjør ikke noe.
En beskjed til Daniel Smith. Du har en time hos dr. Davis kl. 12.
Quoyle, det er faren din.
Jeg har mistet hjemmenummeret ditt.
Mora di og jeg gjør en ende på det nå.
Jeg har gitt begravelsesbyrået beskjed.
Jeg bad dem underrette søsteren min, Agnis Hamm.
Det var ikke noe særlig liv. Ingen ga meg noe som helst.
Andre menn ville ha gitt opp, men ikke jeg.
Jeg unnværte ting, så du kunne få fordeler.
Ikke at du har blitt til noe ...
Var de syke eller noe?
De må da ha etterlatt noe. Hva er huset verdt?
Banken tar det. Det er ingenting igjen.
Det var legeregninger og begravelse. Alt er borte, kjære.
Du vil gifte deg med meg, ikke sant?
- Trenger jeg ikke å gå på skolen? - Nei, dette er et eventyr.
- Skal pappa være med? - Nei, pappa er kjedelig.
- Er pappa kjedelig? - Nemlig. Du er ei smart jente.
Der er Frank. Kom igjen, han venter. Hei, kjekken.
Ha det.
Hei, hva med lønna mi?
Lønna mi ... Dere skylder meg for tre uker.
Ja, Quoyle. Q-U-O-Y-L-E, Quoyle.
- La hun ikke igjen noen beskjed? - Bare om at du skulle betale meg.
Hva? Ja, Bunny.
Hun heter Bunny. Hun er seks år gammel.
Agnis Hamm. Guy Quoyles halvsøster.
- Jeg er tanta di. - Det er et dårlig tidspunkt.
- Jeg vet det. Jeg ville se asken hans. - Det er virkelig et dårlig tidspunkt.
Hun har aldri gjort noe sånt før. Hun har dratt før, men ikke med Bunny.
Potetgull hjelper ikke. Drikk teen din. Te er bra. Det holder en oppe.
- Kan du bli litt her? - Beklager. Jeg er på gjennomreise.
Jeg er på vei til Newfoundland, hvor slekta vår kommer fra.
Har du noensinne vært der, nevø?
Jeg ville bare si farvel til Guy først. Hvor er han?
Å, unnskyld. Det er ham til venstre.
- Hallo. Petal, er det deg? - Mr. Quoyle?
Ja, det er meg.
- Det er Danzig, New Yorks politi. - Har dere funnet dem?
- Hallo? - Ja, jeg er her fortsatt.
Kan du høre meg? Hvordan har Bunny det?
- Det går bra med henne. - Gudskjelov. Og Petal?
Det snakker vi om når vi kommer.
- Tar dere henne med hit? - Ja.
- Har dere adressen? - Ja.
- Bra. Og Petal? - Vi kommer så snart vi kan.
Takk, takk.
De kommer med Petal og Bunny. De har funnet dem.
Politiet ville fortelle meg noe om Petal. Bare hun ikke er i knipe.
Hun har litt av et temperament.
Sportsbilen kjørte over et rekkverk i New Jersey.
Dattera di var ikke sammen med kona di og hennes ... ledsager.
Hun døde på stedet. Det lover jeg deg.
Og ... Det er noe annet.
Hun har åpenbart solgt dattera di til en svartebørsadoptant for 6000$.
Det var til og med en kvittering. Det var sånn vi fant henne.
Pappa!
- Pappa! - Hei, vennen.
- Hvem er det? - Grandtante Agnis.
Hvor er Petal? Mamma!
Mamma!
Kanskje jeg kunne bli en dag eller to.
"Den du elsker har ikke forlatt ditt hjerte eller dine tanker, -
- men sover fredelig."
Sover hun?
Ja. Fredelig.
I himmelen. Med englene.
Hvis jeg sov ville jeg våkne igjen.
Hvorfor er du så redd, pappa?
Hva skal jeg gjøre?
Det tar et år, nevø, et helt kalenderår å komme seg over et tap.
Det er sant.
Det hjelper å flytte. Bare vent og se.
Hva kan være bedre enn stedet hvor slekta di kommer fra?
Kjenner du lukta av rent hav?
Jeg er ikke så glad i vann.
Men det er jenta i det minste.
- Jeg håper vi har gjort det rette. - Jeg trodde aldri jeg ville tilbake.
Men når en blir eldre er det en smerte, noe som trekker ...
... noe man må finne ut. Som om en er en brikke i et puslespill.
Det tar tid å venne seg til det. Stedet er noe for seg selv.
De som kom hit kom ved et tilfelle.
De som ble, oppdaget at det kan skje merkelige ting.
Forvarsler og rastløse sjeler. Magi ...
Vi Quoyler dro herfra for 50 år siden.
Det var tøffe tider.
Vi er der nesten. Quoyle Point, oppkalt etter oss. Deg.
Jeg forstår det ikke. All den snøen i mai?
Her oppe kan du glemme alt du trodde du visste om været.
Jeg ble født i det huset.
Det har stått tomt i 44 år, men mønet er fortsatt rett som en linjal.
Se.
Jeg lurer på hvem det er.
Det er bestefaren din, Sian Quoyle. Han døde før jeg ble født.
Han døde ung, bare 12 år gammel.
12? Da kan han ikke ha vært bestefaren min.
Du kjenner ikke newfoundlenderne.
Hvem er det?
Det er faren min og ... deg?
Jeg hadde ikke sansen for den hatten.
Herregud, bordet! Det velsignede bordet.
- Vi kan aldri bo her. - Alt kan fikses. Vi skaffer en tømrer.
Det ville kanskje vært billigere å bygge et nytt hus på Rivieraen.
Jeg ble ikke født på Rivieraen.
- Pappa! - Hva er det?
- Hvorfor vekte du meg? - Jeg ville se om du sov.
Skal kablene forhindre huset i å blåse bort?
Det har gått så langt. Under storm pleide det å gynge som en gyngestol.
Det gjorde kvinnene sjøsyke, så de tjoret det fast.
De jamrer.
Huset er trist.
Hva?
Dere burde slippe det løs.
- Jeg vil søke jobb. - Kom inn.
Jeg trenger en avklaring her.
Doris Coons fikk andrepremie i Kaker og Muffins.
Men jordbær-rabarbramarmelade hører inn under Terter.
Tert Card, sjefsredaktør, renskriver og snømåker.
Du må klare deg uten bossen.
Han, Jack Buggit, har meldt seg syk som vanlig.
Det er derfor jeg okkuperer kontoret hans, Billy Pretty, bare så du vet det!
Kom inn.
- Og du heter? - Quoyle. Jeg kom i går ...
Å, du er en Quoyle. Det burde jeg ha sett med en gang.
Sett deg.
Journalisterfaring fra "Washington Post"? "London Times"?
Nei, jeg er ikke journalist. Jeg er typograf.
- "Gammy Bird". - Sitter du på kontoret mitt, Tert?
Nei, Jack, jeg foretar et jobbintervju her ved pulten min.
- Et jobbintervju? - Ja, Mr. Quoyle er typograf.
- Er han en Quoyle? - Det er ikke til å ta feil av.
Si at han skal møte meg på havna om en time.
Har bronkitten din kommet seg?
- Veldig. Takk for omsorgen din. - Okei, Jack.
Her borte. Raska på.
- Hei sann, Mr. Buggit ... - Jack.
Kom igjen. Hopp om bord.
- Jeg er ikke så glad i vann. - Alle Quoyler har da båter i blodet.
Det er derfor jeg vil ansette deg. Du skal dekke skipsmeldingene.
Havnefogden gir deg ei liste over skipene som anløper Killick-Claw.
Men jeg er typograf.
Jeg trenger ikke en typograf, jeg trenger en journalist.
Du dekker de lokale bilulykkene. Ta bildet, skriv historien.
Vi har en bilulykke på forsida hver uke, uansett om vi har en eller ei.
Knepet er å ta bilder som får en til å føle noe.
Hvis det er en mørk flekk tenker man blod, -
- selv om det er olje eller Cola Light.
Og så må det ligge noe menneskelig på veien.
En barnevott, en pung, en baseballkaps.
- Det får leseren til å føle. - Jeg er ikke journalist.
Tror du noen av de småfiskene kunne skrive da jeg hyret dem?
Jeg har bare fornemmelse for folk.
Velkommen hjem, Guy.
Jeg kan ikke gjør det. Ikke engang om jeg kunne skrive.
Bilulykker? Jeg kan da ikke dekke det.
- Hvorfor ikke? - Det vet du godt.
Vi møter det skremmende ansikt til ansikt, for vi kan ikke gå utenom det.
Bilulykker hører med til livet her oppe.
Om vinteren er det nærmest umulig å kjøre inn til byen.
- Vi kjøper oss en båt. - Jeg er ikke glad i vann.
De slepte det hit.
- Hva, vennen? - Huset. De slepte det hit.
- Du må ha drømt. - Hvem har fortalt deg det?
For lenge siden, på Gaze Island ... Quoylene kunne ikke klare seg der.
Så bandt de fast huset med tau og slepte det. Ja, de slepte det.
Over isen til fastlandet. Hit.
Dette er fra "Nabonytt"-spalten.
"På pålen ved hjørnet av Main Street og West Street er det et skilt -
- hvor det står at det er ulovlig å henge opp noe på den."
"Postbudet har havnet i buret for å kaste posten i havna i Killick-Claw."
"Han sa at folk bare kunne hoppe uti og forsyne seg selv."
"Det hjelper hvis man kan svømme!"
Det er jo profesjonelt. Hvordan skal jeg kunne skrive sånt?
Det kan du ikke.
Ikke snakk sånn til faren din! Selvsagt kan han det.
- Petal sier at pappa gjør alt galt. - Det ordner seg nok.
Hei, du må være Quoyle.
B. Beaufield Nutbeem. Jeg leder utenriksredaksjonen.
Han knabber alle historiene fra kortbølgeradioen.
Som Tert omskriver på sitt eget mystiske språk.
Så du ikke blir tiltalt for plagiat!
Mr. Billy Pretty, gammel sjøulk og lokalt landmerke.
Redigerer "Hjem og Bolig", dikt, babybilder, husholdningstips.
Det er pulten din, Quoyle.
Er det en datamaskin?
- Ser du en? - Nei, jeg ser at alle andre ...
Et skarpt blikk. Jeg skjønner hvorfor Jack snappet deg fra arbeidsmarkedet.
Gammy Bird.
Vi er på saken.
Quoyle, du er heldig. Etter to minutter har du din første bilulykke.
Det skjedde for maks 10-15 minutter siden.
To ofre, en mann og en kvinne. Ingen livstegn hos noen av dem, -
- så vi må vente på politiet.
De kjørte rundt 100, så de brøt ikke fartsgrensa.
Det er ikke stort man kan gjøre hvis det står en elg i veien.
Sjåførens bryst ble trolig knust før han traff vannet. Så det var barmhjertig.
Og utenfor sesongen er jo en elg på den størrelsen litt av en gave.
Billy, vi kan vel dele den i fire?
- Hvor mye får du plass til i bilen? - Jeg tar bakpartiet.
Du kan få et par oppskrifter fra hjemmesida.
Han er ny, hva?
Ny type.
Den slags ulykker selger aviser.
Jack kjenner leserne sine.
Men det ligger flere folk på havbunnen enn det dør på veiene.
Du må skaffe deg en fin, liten båt.
Jeg vil ikke tenke på en båt akkurat nå.
Hvem er det?
Hvorfor?
Jeg har bare lagt merke til henne. Hun er veldig høy.
Hun har en fin holdning.
Hun tar lange, faste skritt.
Det var sorg som gjorde at gutten hennes ble rar i hodet.
Hun ventet ham da mannen hennes druknet. Sånn går mange liv tapt.
Hvordan går det med bilulykken?
Hvis jeg ville ha "Krig og Fred", hadde jeg hyret William Shakespeare!
Spiste betjenten på "Codcake Diner" før han ankom til ulykkesstedet?
Ja?
Du staver fint, og jeg har sett mye verre grammatikk.
Men en journalist skal finne fram til historiens bankende hjerte.
Begynn med å lage noen overskrifter.
Korte, slagkraftige, dramatiske.
Hva ser du der ute? Gi meg overskriften.
"Horisonten fylles med mørke skyer."
"Overhengende uvær truer landsby."
- Og hvis det ikke blir noe uvær? - "Landsby unnslipper farlig uvær".
- Hvordan var den første dagen din? - Hva er alt dette?
Vi kan ikke ordne huset på lønna di, så jeg har avbrutt pensjonen min.
- Fra hva? - Båtpolstring.
Vi Quoyler har sans for båter.
- Hvem er det? - Dennis Buggit, tømrermester.
Bare til jeg får hummertillatelsen min. Jeg er fisker av hjerte.
Buggit? Er du i slekt med sjefen min på "Gammy Bird"?
Ja. Det er faren min.
I morgen legger jeg planker under andreetasjen.
Så ikke sov ovenpå, med mindre dere har lyst til å våkne i stua.
- Hva er det? - Et spøkelse.
Ved vinduet.
Et magert spøkelse. Og en hvit hund. Jeg drømte det ikke.
- Ikke si at jeg gjorde det. - Nei da, vennen.
Unnskyld ...
- Det er vår første dag her ... - Jeg liker ikke disse barna.
- Hun går på fritidsordningen. - De er kjedelige.
Det er nok.
Jeg beklager. Hun pleier ikke å være sånn.
Hvordan? Jeg hater å komme til et nytt sted hvor jeg ikke kjenner noen.
Jeg kjenner ikke noen.
- Hva er galt med ham? - Det er ikke noe galt med ham.
Dette er Herry. Da han ble født, fikk han ikke nok luft.
Derfor er han litt langsommere enn de fleste andre. Hva heter du?
- Bunny. - En liten kanin.
- Det kaller mora mi meg. - Er mora di på jobb?
Nei. Hun sover med englene.
Jeg er en kanin.
Ja, det er du sannelig.
- Hvem av kvinnene er ansvarlig her? - Ingen av dem. De er bare mødre.
Noen burde passe bedre på. Se, det ligger ei saks på bakken.
Noen burde holde oppsyn med dem.
Ja.
Jeg får komme meg tilbake til jobbingen. Med oppsyn og alt.
Jeg heter Wavey Prowse. Jeg leder fritidsordningen.
De har det altfor moro, hva? Det er et evig problem her.
Overskrift:
"Klosset far ydmyket på fritidshjem."
Quoyle!
Kom hit, Quoyle!
- Har du vært hos havnefogden? - Ja, båter inn og båter ut.
Ikke stoff som skaper legender. Iblant er det en historie bak historien.
- Hva skulle det være? - Jeg tar ... det de spiser.
- Hva spiser du? - Blekksprutburger. Det er godt.
- Vil du ha pommes frites til? - Okei.
- Har du fått deg en båt nå? - Nei.
Få Alvin Yark til å bygge deg en. Eller kjøp Nutbeems.
Jeg bygde meg en kinesisk djunke. Seilte den hit fra Brasil.
Jeg bommet på Manhattan og gikk på grunn her på Gaze Island.
Jeg er snart ferdig med å reparere den, og så seiler jeg min vei.
Den er stygg, og det eneste jeg noensinne har elsket.
Historien din trykker på blæra mi.
Unnskyld.
Hva er det med de to?
For det første: Du må forstå det med forbannelsen.
Jack Buggits far, bestefar og oldefar døde alle sammen på havet.
For det andre: Jack er følsom. Særlig når det gjelder havet.
Følsom. Det kaller man folk her som ... vet ting.
Derfor får ikke Dennis dra ut på havet.
Men siden han er fri, newfoundlender og 21 , drar han ut likevel.
- Er det nok til ..? - En voldsom storm.
En enorm bølge flekker skroget fra styrbord til babord.
Mennene hopper i vannet, men Dennis er borte.
Etter ei uke forteller de Jack at de avblåser letingen.
Jack står der som en stein. Så snur han seg fort rundt og sier:
"Han er i live."
"Og jeg vet hvor."
Så drar han til sjøs, alene, i ei lita jolle, -
- og finner Dennis.
Tenk deg oddsene. Han finner ham. To brekte armer, 99% død.
Gutten kommer til bevissthet. Jack sier: "Setter du din fot i en båt igjen -
- så drukner jeg deg selv."
- Vet du hva Dennis svarte? - Si det fort.
"Alle fisketillatelsene er tatt. Jeg synes du skulle gi meg din."
Jack og han har ikke snakket sammen siden.
Har du fått skrevet skipsmeldingene?
Det er jo ikke noe her.
Inn- og utseilinger. Hva annet er det?
Hvis jeg visste det, ville jeg skrive det selv.
Jeg tok en sjanse med deg, Quoyle. Ikke svikt meg.
Unnskyld. Kjenner jeg deg?
Jeg jobber for den lokale avisa. Jeg skriver skipsmeldingene.
Er det din båt?
Det er en båt. Dette er en Botterjacht.
Hun ble bygd til Hitler. Han var den opprinnelige eieren.
Jeg ville bare stille deg et par spørsmål.
Den fineste Botterjachten noensinne.
Fortell ham hva som skjedde i orkanen Bob.
Hun er utrolig tung. 40 tonn massiv eik.
Fortell ham det!
Hun rev seg løs og knuste seks dyre båter til pinneved.
Krasj!
Og fortell ham hvem som ikke hadde betalt forsikringen.
Krasj!
Seks veldig dyre advokater måtte få lurt oss ut av det.
En centimeter fra konkurs.
Moral? Når du gifter deg med guiden, la ham bare blande drinkene.
Kom jeg på et dårlig tidspunkt?
For ti år siden ville ha vært bedre.
"Kone avfyrer artilleri mot Hitlers båt".
- Hei. - Hei.
- Vil dere ha skyss? - Takk, men Herry liker å gå.
Det er en fin dag til å gå tur.
Mr. Quoyle, jeg er lei for at vi kom så dårlig ut fra start forleden.
Det var jeg som sa noe helt upassende.
Jeg beundrer alle som jobber med barn. Det er verdens hardeste jobb.
Jeg er journalist.
Jaså? Har du sett lokalavisa vår?
Den duger bare til å pakke inn fisk i.
Hva er det?
Jeg er den nye journalisten der.
Nei ... Det blir sikkert ...
- Lykke til. - Tusen takk.
Det var hyggelig å se deg igjen. Ha det, Herry.
Dennis?
Bunny?
- Hva gjør du? - Hun er kjedelig.
Kjedelig.
Hvordan hadde Bunny det da du hentet henne?
Greit nok. Litt nesevis.
Hva er det?
Robert Burns.
Har du fått den av noen?
Noen du savner.
Det er seks år siden i dag. Leukemi.
Vi var ikke gift. Men det er en formalitet.
- Er det din båt? - Ja.
Hvorfor?
- Det er en speedbåt. - Det er en drittbåt.
En sprø sak som ville synke i et badekar.
Det er en jammer. Ei kiste, gutt.
Jeg tar deg med til Alvin Yark. Han kan bygge en fin Rodney til deg.
Du er ikke særlig klok, hva? Jeg går hjem.
Begrav den heller ... ei mørk natt.
Hva pokker er dette?
"Hitlers pram."
Det er et fartøy i havna. Det skal trykkes med skipsmeldingene.
Hva med motorsykkelulykken?
Jeg jobber fortsatt med den. Dette er en bedre historie.
Du skrev ikke den Jack bad deg om, og skrev noe han ikke vet noe om.
Det er verre enn båten din. Hvis Jack får ferten av dette, er du ferdig.
Jeg trykker den.
Han kravlet over gresset og laget en puppe.
Det er som et hus, bare ...
- Hei, Bunny. - Hysj! Jeg leser.
Han tror jeg kan det.
Spring. Fang grisen.
- Vi ses i morgen. - Ha det, Sarah. Ha det, Patrick.
Kan du holde stengene sammen for meg? Hold dem tett sammen.
Vær forsiktig, vennen.
- Jeg vil se om den kan fly. - Ikke innendørs.
Kast den høyt opp i lufta, og tell til den kommer ned.
En, to, tre, fire, fem.
- Har du gått på flyskole? - Ikke egentlig.
Har du ikke?
Tante!
Gjett hva.
- Det er min assistent, Mavis Bangs. - Hei.
Har du lest artikkelen min om Hitlerbåten?
HITLERS EGEN YACHT
- Hva er det? - De var kunder her.
Beistene seilte i natt uten å betale et øre for alt vi gjorde for dem.
Hvis du finner dem, gir vi deg Pulitzer-prisen.
Lager du amulettarmbånd av hummerfølehorn? Det må jeg si.
Hvor eksporterer du dem til? Haiti?
Jeg prøver å finne en vinkling på det til neste utgave.
Card ...
Hvis du sjanghaier kontoret mitt, Tert, får du fjerne sporene.
Denne Hitlerbåten ... Bestilte du den?
Nei, sir. Det var ikke min idé.
Hent Quoyle.
Quoyle. Han vil snakke med deg.
- Mr. Buggit, jeg ... - Sett deg ned.
Jeg fikk fire oppringninger i går kveld om Hitlerbåten.
Folk likte den. Mrs. Buggit likte den.
Du vet jo ingenting om båter, men det er også underholdende.
Så jeg gir deg en ukentlig spalte. Du skal skrive om en ny båt hver uke.
Hvem eide den, hvem bodde på den, hvem druknet, hvem ble reddet.
Hvem mistet formuen sin, hvem fikk hjertet sitt knust.
Er du med?
Tert?
Bestill en ny datamaskin til gutten. En skikkelig en, ikke en japsekloning.
- Mr. Buggit, jeg er målløs ... - Har jeg ikke sagt at jeg heter Jack?
Jack.
IBM, takk.
Pass jobben din, Quoyle.
I-B-M.
"Keitet idiot forbløffer menneskemengde ...
... til en avveksling."
Herry Prowse, se hvor fint dragen din flyr!
Får du den til å danse med tankene dine?
Dragen din flyr mye bedre enn Mr. Quoyle sin!
Synes du at Bunny er rar? Mentalt, altså.
Det magre spøkelset? Med den hvite hunden?
- Har hun fortalt deg om det? - Kanskje hun er følsom.
Som noen folk er her i området.
Hva med halsbåndene? Vet du hvor mange hun lager?
Og hun har knust hjernen på dukka si med en hammer.
Dukker har ikke hjerner. De er leker.
Hun har et rom stående til mora si. Har hun fortalt deg det?
Er hun rar? Er hun normal? Hva ville du gjette på?
Den lille jenta er den eneste vennen sønnen min har hatt. Så ja, hun er rar.
Den styrtet ned!
Vær så god.
Vet du hvordan han døde?
Mannen min.
Det var en stille kveld da Herold dro ut med båten.
Det var ikke noe tegn til uvær.
Uvær kan komme plutselig her.
Det var ikke bare hans båt som sank.
Det er fire år siden.
Og det var i går.
Har jeg ødelagt det, eller vil du fortsatt være min venn?
Din venn? Selvfølgelig.
Er det din?
Spøkelset kom med den.
- Og så løp det sin vei. - Det magre spøkelset med hunden?
Ikke si at jeg har drømt det.
Du skal nok få lært det. Lirk den litt mot styrbord nå.
Sånn ja. Du er en Quoyle. Du har sjøvann i årene.
Hvordan går det med jenta di?
Alt er fortsatt nytt for Bunny.
Nei, jeg mente Wavey Prowse.
Unnskyld, unnskyld!
- Wavey og jeg er bare venner. - Ikke drukne meg for det, da.
Her vokste jeg opp. Der ligger min stakkars, gamle far.
Og der stod huset deres.
- Før de slepte det over isen. - Ja, før de ble drevet bort.
Drevet bort av hva?
Vet du ikke det?
Det viktigste er at de fikk seg et nytt hjem ...
- Nei, hva ble de drevet bort av? - Det er så lenge siden.
Jeg har det i blodet. Du må da kunne fortelle meg det.
De kom til Gaze Island for flere hundre år siden.
De gamle Quoylene var vrakplyndrere, en slags sjørøvere.
Ser du vardene der?
Man tente bål i dem for å vise skipene vei. Som fyrtårn.
Men Quoylene flyttet bålene for å narre skipene.
De lokket dem på grunn så Quoylene kunne plyndre dem.
De var rå, de gamle Quoylene.
Men en dag gikk de for langt. De spikret en mann opp i et tre.
Og de skar av ham nesen for å lokke kryp som spiste ham levende.
Da ble Quoylene bortvist.
Herregud.
Det bor fortsatt en gammel Quoyle i en av buktene.
De sier at han lå med kona si etter at hun var død.
Er det noe annet jeg bør vite?
Det burde være det meste.
Når Strikkepinnene er nær og nest ...
... så legg roret i vest.
Bak pinnene må du styre din pram ...
... til Gamlemannens Sko dukker fram.
Vis meg det halsbåndet.
Hvis du lager løkkene større, trenger du ikke å lage så mange.
God morgen.
Kan jeg få snakke litt med deg?
- Hvor kommer den stolen fra? - Unnskyld?
Den stolen du sitter i. Hvor har du fått den fra?
Den er ikke herfra, hva? Den er utenlandsk, eksotisk.
Jeg vil ikke ha sjørøverbytte her i huset. Billy har fortalt meg om det.
Det er bra at noen omsider gjorde det.
- Man skal ikke dvele ved fortida. - Hva gjør vi her da?
Skaper oss ei framtid.
Jammen meg er det ikke Quoylenes andre gjenkomst.
Som holder en lang lunsjpause.
Håper du har en bra idé. Jack skulle nødig tro det bare var begynnerflaks.
La mannen fordøye maten.
Hvis jeg hadde skipsspalten ville jeg skrive om oljefeltene.
Petrodollar, en gyllen strøm av arbeidsplasser.
Skriv om det, så setter jeg det på forsida.
- Takk for at du stakk innom, Tert. - Ja. Takk, Tert.
- Hva handlet det om? - Han eier Mobil Oil. Ti aksjer.
- Hva med spalten din? - Ja, hva med den?
- Du sa du ville lese den for meg. - Ja, når kampen er slutt.
"På biblioteket i Killick-Claw henger det et bilde fra 1904."
"Åtte skonnerter er på vei mot fiskebankene."
"Seilene deres er hvite og vakre."
"I dag er det like sannsynlig å se et stort, svart tankskip."
"Som den havarerte Golden Goose."
"Forrige uke lakk den 14 000 tonn råolje -
- ut over havfugler, fisker og båter i Cape Despond."
"Det blir flere og flere tankskip."
"De blir gamle og ruster, og skrogene deres brister."
"Og det blir færre fisk og færre fiskere."
"Ingen henger et bilde av en oljetanker på veggen, gjør de?"
Hva synes du?
Når Tert Card ser det, vil han ligge søvnløs mens han tenker ut en hevn.
Han gir seg ikke før du er sparket.
Jeg har ikke vært så stolt av en venn på evigheter.
Hva synes du? Flott, hva?
Som sagt, dem henger man ikke på veggen.
Spalten din er på forsida. Jeg har finpusset den litt.
"Over 3000 tankskip seiler stolt på verdenshavene."
"Selv de største finner vei til havner og raffinerier på Newfoundland."
Perfekt stavet, så du ikke blir flau.
"Olje og Newfoundland passer sammen som skinke og egg."
"Og som skinke og egg vil de nære oss i de kommende årene."
Jeg har satt navnet ditt på.
"La oss alle henge et bilde av en oljetanker på veggen."
For en prinsippfast mann som deg er den eneste utveien å si opp.
Hvis du vil snakke med Jack Buggit, må du svømme.
Jeg driver avisa her. Uten meg måtte han gjøre det selv.
Hvis du tror han velger deg framfor å fiske, er du dum som en doughnut.
Hvis det er mulig.
- Jack! - For guds skyld, slå av motoren!
Haster det virkelig sånn? Jeg fisker.
Det gjelder spalten min. Card trykte noe annet enn det jeg skrev.
Og så?
Er du imot måten Card driver avisa mi på?
Nok til å miste jobben din?
Ja eller nei?
Ja.
Nå skal dere høre hva Jack og jeg synes.
Vi trykker Quoyles misvisende spalte, fordi kontroverser selger aviser.
Og aviser selger annonser.
Men bildet blir hengende.
Du skulle ha sett Terts fjes. Det var et vakkert syn ...
Jeg har sett det.
La oss se hva dagens rett er.
Skal vi ikke bestille ta-med-hjem-mat?
Har du fått det før?
- Nei, hva er det? - Selluffepostei.
Man lager det av knoken på luffen.
Det slimete bruskstykket.
Det smaker godt hvis man liker sånt.
Jeg er ikke så sulten.
Jeg ville bare sitte her. Jeg spiste en stor lunsj.
En er ikke en ekte newfoundlender før en har spist selluffepostei.
- Er det sant? - Ja.
Det er overraskende.
- Jeg spiser det aldri. - Spiser du aldri dette?
Det smaker forferdelig.
Her, jeg bestilte ordentlig mat også.
Herregud! Jeg visste at det var noen her ute.
For guds skyld.
Han har fortsatt høy feber.
Føler du noe?
Det prikker litt.
Du er heldig.
Jeg har det fint. Om 20-30 år er jeg klar til å dra til sjøs igjen.
Vet du hvor nært du var på å dø?
Få min onkel Alvin Yark til å bygge deg en båt, og lær å bruke den, okei?
Okei.
Bra.
Var øynene åpne eller lukket?
Det stod bare at det var et avhugd hode.
- Hva sa politiet? - De jobber på saken.
Men det er litt sent å levere hodet til dets eiermann.
Hei, nevø.
Politirapport: "Mrs. Silver Melville ble arrestert tidlig i dag på Hawaii -
- siktet for mordet på sin mann, Mr. Bayonet Melville."
"'Han dyttet meg en gang for mye, tilstod Mrs. Melville."
"Til slutt dyttet jeg tilbake."
Bra for deg, kjære.
Han fortjente det sikkert.
Ikke gjør deg store forhåpninger.
Du er den første mannen som lager mat til meg. Du har et stort spillerom.
- Hvordan har de det? - De sover begge to. I Bunnys seng.
Kan vi stole på dem?
- Jeg kan godt ... - Å nei.
Her, la meg skjære.
Vær så god.
Føler du det? Gjennom bandasjen?
Hva er det?
Laget mannen din aldri mat?
Hvorfor snakker vi om mannen min?
Fordi jeg forstår deg.
Du sa at det er fire år siden, og det var i går.
Det forstår jeg.
Det er ikke mannen min vi snakker om, hva?
Jeg henter Herry. Han vil ikke like å våkne i en fremmed seng.
Hvem er du?
Jeg bandt magi inn i knutene for å beskytte dere mot huset.
Det har aldri kommet noe godt ut av det gamle huset.
Du har ikke noe å gjøre i Quoyle-huset.
- Jeg skal få deg ut derfra. - Men jeg er en Quoyle.
En Quoyle? Jeg var en Quoyle før du var ... noe som helst!
Forlat huset.
Hils Agnis ... fra fetter Nolan.
Vet du hvorfor Agnis har kommet?
For å vise at hun ikke er redd for stedet lenger.
Jeg vet hva hun har gjort.
Hun kvittet seg med barnet hun bar på. Hva skulle hun gjøre?
Hun var bare 12.
Og det var hennes egen bror som gjorde det.
Nei!
Nei, la være!
- Er det din? - Unnskyld.
Det er varmt vann, hvis du vil ha te.
Jeg har begynt å lete etter et sted til meg og Bunny.
- Mener du at du kan bo i butikken? - Det har jeg jo sagt.
Silver Melville gjorde rett i å hugge hodet av mannen sin.
Han fortjente det sikkert.
Flere kvinner burde gjøre som hun.
Kanskje noen burde ha gjort det mot broren deres.
Faren min.
Fetter Nolan stakk innom i natt.
Jeg trodde at hvis noen visste det, ville jeg bli til en stein.
Pokker!
Te er en god drikke. Det holder en oppe.
Når noen gjør en så vondt ...
... hvordan ...
Går det noensinne bort?
Er det mulig?
Hun het Irene. Mitt livs kjærlighet.
Du ser lykkelig ut.
Så ja, det er mulig.
Vi må flytte for vinteren.
Det blir en tretimers kjøretur. Og all den isen.
- Jeg og Bunny må finne noe i byen. - Det vanlige, Annie. Takk.
Hvis du mangler et sted å bo, kan du få bobilen min.
Timingen er perfekt.
- Hva snakker du om? - Båten min er klar.
Hvis jeg blir her lenger, risikerer jeg å like stedet.
Jeg holder avskjedsfest på lørdag, og drar på søndag.
En rotløs forræder.
Jeg kommer sikkert til å angre på det.
Quoyle fra det Høye Nord!
Quoyle fra det Høye Nord ...
Har du og Wavey hatt dere ennå?
Hun er en sørgende enke.
Sørge over Herold Prowse? Den var god.
Jeg skal fortelle deg noe om Herold. Det er en slags selskapslek i byen ...
Å se på barn og se om de ligner Herold.
Skål for Nutbeem!
Vi elsker faen meg Nutbeem, ikke sant?
Så la oss beholde ham her!
Har du motorsagen din, Neddie?
Hva er i veien?
Jeg er en Quoyle. Jeg er en av Quoylene.
Sjørøvere og vrakplyndrere og mordere.
Faren min voldtok lillesøstera si.
Og så lærte han meg å svømme.
Slutt opp. Herregud, du stinker som et bryggeri.
Slutt opp.
Slutt opp!
Herry ...
Unnskyld, Herry.
Unnskyld, Petal. Unnskyld.
Jeg mente Wavey.
Bra. Nå har jeg det mye bedre.
Når ville du fortelle meg om det syke ekteskapet ditt?
Eggerøre. Kan du spise noe?
Nei.
Hør her, jeg ...
Kanskje jeg bare burde gå.
Har du glemt hvor døra er?
Han dro til Winnipeg med ei tøyte som knapt nok var ferdig på skolen.
Er det sykt nok?
Herold, mannen min, døde ikke. Ikke at han ikke fortjente det.
Han gikk fra meg da jeg var høygravid og ikke dugde i senga.
Så jeg seilte båten hans ut i bukta, slo hull på skroget og senket den.
Og lot som om han hadde druknet.
Og spilte en sørgende enke. Og pakket kofferten min for å reise.
Men så skjedde det noe. Alle de jeg vokste opp sammen med her -
- tok hånd om meg og Herry, så vi ikke var alene. Så kunne jeg ikke dra.
- Jeg er lei for det, Wavey. - Du er alltid lei for det.
Du ser flott ut, Quoyle.
Jeg kan dessverre ikke tilby deg å bo i bobilen min likevel.
Det er jeg lei for. Og for det med båten din.
Jeg vemmes av menneskerasen.
Jeg ville aldri ha klart det likevel. Uværet ville ha knust båten min.
Dere har sikkert reddet livet mitt.
Jeg flyr tilbake til Brasil.
Hvor vannet er grønt som i et svømmebasseng.
Du og Bunny kan bo hos meg og kona.
Skål for Brasil.
- Vi kan bo hos Agnis i butikken. - Det er knapt nok plass til meg selv.
- Du vil like deg hos Dennis. - Nei, det vil jeg ikke.
- Hei, Quoyle, hei, Bunny! - Velkommen, trøtte reisende.
Vårt hjem er deres hjem.
Kom inn, vennen. Jeg har laget en stor selluffepostei.
- Hva er det? - Det er uvær på vei.
Et voldsomt et.
Huset, huset ...
Jeg ...
Hva er det, Quoyle? Hva?
Det er borte.
Det grønne huset er borte.
Jeg har ikke drømt det. Ikke si at jeg gjorde det.
Hei, mamma. Litt av et uvær, hva?
Hva?
Ja. Ja, selvfølgelig.
Hva er ei vake?
- Det er for å si farvel. - Mr. Buggit sover med englene.
- Dennis! - Jeg ser etter pappas medalje ennå.
Jeg har funnet den.
Mamma?
- Hva er det? - Jeg fant den ... på kontoret.
Vil du skrive noe til "The Gammy Bird" om Jack?
Jeg skal prøve.
Jack har det godt nå.
Vi er jo bare her på gjennomreise.
Vi går over disse steinene et par ganger.
Båtene våre seiler i en kort stund på bølgene ...
... og så må de synke.
Det visste Jack bedre enn noen. Ikke sant, Jack? Nemlig, gutt.
Han er våken!
Skaff en lege!
Nei, nei ...
Kom hit, gutt. Jeg har brutt forbannelsen. Fisketillatelsen er din.
- Er du klar, kjære? - Jeg vil ha ei vake for Petal.
Hvorfor holdt vi ikke vake, så hun kunne våkne?
Det virket med ham.
Mr. Buggit var egentlig ikke ... Han var mer i koma.
På grunn av det kalde vannet. Han sov nærmest.
- Petal sov også. - Nei, vennen ...
Du sa at hun sov sammen med englene!
Det vet jeg, men hun sover ikke.
Jeg vet hva jeg sa. Hør på meg ...
Jeg var redd for å fortelle deg sannheten.
Petal er død.
Og det vet du. Jeg vet at du vet det.
Det går bra.
Er det på grunn av meg?
At hun kjørte sin vei.
Hvorfor sier du det?
Fordi jeg er kjedelig.
Nei, vennen, det er ikke på grunn av deg.
Og du er alt annet enn kjedelig.
Du tror meg, ikke sant?
Du tror fortsatt ikke på meg, gjør du?
Om huset.
Jeg sa det jo.
Det gjør ikke noe. Vi har opplevd verre ting begge to.
Kanskje vi kan bygge et sommerhus her ute en dag.
- Sommer ... - Blir det sommer her?
Det er sommer når rapphønene kommer fram.
Så kan vi lage rapphønebærpudding og bærsaft.
- Vil du lære meg det? - Ja, det vil jeg. Det vil jeg.
Det er fortsatt så mange ting jeg ikke vet.
Hvis en bit snor med knuter på kan slippe vinden løs, -
- og en druknet mann kan våkne, -
- da tror jeg på at en sønderknust mann kan heles.
Overskrift: "Voldsom storm tar hus".
"Etterlater praktfull utsikt."